Adolescenți afurisiți! Sper că nu vă pupați pe terenul meu.
Nu în fața dovlecilor mei. Luați-vă tălpășița, acum!
Pe timpul meu, era mai mult respect pentru legumele omului.
Ce se înt...?!
MONȘTRII CONTRA EXTRATEREȘTRII - DOVLECII MUTANȚI DIN SPAȚIU
O da, ceva clasic. - Asta a fost foarte înspăimântatoare.
Imită creatura din "Laguna Albastră".
Nu, nu! Nu mai suport! Oprește-te! Oprește-te! Te-ai oprit?
Ce crezi că ar trebui să fiu de Halloween? Gumă de mestegat, minge de baseball, bulgăre de zăpadă, ...
bulgăre de zăpadă topit. Sistem solar? Elvis cel Rău? "Vă mulțumesc mult".
Tu vrei să fii Elvis cel Rău? De fapt, da. Poate...
Băieți, vești bune! Se pare ca apariția lui Yeti a fost o farsă. Așa că avem seara asta liberă.
Savurează-ți cafeaua. E normală.
Nimeni nu e în ea.
I-ar trebui puțin mai mult lapte.
Unde îți este spiritul de Halloween?
Dar sunt numai spirit de Halloween. Așteaptă numai să îmi vezi costumul de majoretă zombi.
Acum, de unde aș putea face rost de niște pompoane uriașe? - Susan...
acum ești un monstru adevărat și asta înseamnă că joci în prima ligă, cu cei mari.
Eu am 50 de ani de Halloween-uri pierdute toate presate adânc în mine, așteptând să tâșnească la suprafață.
Această noapte nu e una oarecare. Este noaptea noastră și când în final vine...
trebuie să bagăm în sperieți... - Poate, prietenii mei diabolici...
dar pentru unii dintre noi, ajunul Halloween-ului este mai mult "ori nu ne dați" decât "ne dați"
Eram un băiețaș. Creierul îmi era plin cu vise despre particule din fizică și bomboane.
Bomboane dulci.
Viitorul mi se arăta presărat cu zahăr. Până când...!
Acadeaua mea!
Din acea zi nefericită, Halloween-ul a murit pentru mine, ... pentru totdeauna.
Știi, parcă și mie-mi vine să te arunc în gunoi.
Haideți, băieți. Cum ai spus, este noaptea noastră, nu-i așa? Așa că, să ieșim în oraș și să ne distrăm.
Petrecerea s-a terminat, monștrilor! Nu o să fie nici o petrecere de Halloween!
- Da! - Ce? - Avem o situație de urgență.
Un OZN a intrat în spațiul nostru aerian deasupra Californiei. Și nu o să vă vină să credeți unde...
Modesto? De ce întotdeauna este Modesto? - Mi s-a părut și mie cam ciudat.
Aveți vreo idee cu ce avem de-a face, generale?
Invazie? Răpiri? Experimente?
Nu se știe. Și nu-mi plac necunoscutele.
Așa că, vă vreau pe teren și să căutați în Modesto orice posibili intruși.. și asta urgent.
Mai bine zis: acum! Și să nu se divulge prea multe din acțiunea voastră.
Asta însemnând că nimeni nu trebuie să știe! - Nici părinții mei?
Nu, nici măcar parinții tăi. Este Halloween-ul până la urmă, nu vrem ca din cauza noastră oamenii să se sperie.
Alo? Vino până aici. Se dau dovleci gratis.
Și se pare că se termină repede.
"Dovleci gratis pentru toți oamenii". Și eu sunt om. Mă bag și eu.
Nimeni nu sărbătorește Halloween-ul ca familia Murphy. - Ai dat lovitura din nou, Carl.
Susie Q!
Mamă! Tată! Sunt așa de fericită să vă văd.
Dragă, nu-mi vine să cred că ai venit. - În sfârșit am reușit să am o seară liberă. Așa că am venit.
Tu ești întotdeauna așa de ocupată, salvând Pământul. Nu e prea sănătos.
Da, am început să credem că Modesto ar trebui să fie invadat de extratereștrii din nou, pentru a ne vedea fata.
Opriți-vă! Este absurd ceea ce spuneți.
Da, Suntem aici doar pentru petrecere, domnule și doamnă Murphy.
Dacă aștia sunteți cu adevărat!
Sunt curați.
Sunteți curați ca să dați cea mai bună petrecere de Halloween din Modesto?
Am așteptat cu nerăbdare tot anul, dragă. Și am inclus tot ce îți plăcea ție...
Moartea prin fântâna de ciocolată... vrăjitoarea vrăjitoarelor, mărul cu bomboane otrăvite și...
copiii din lanul de porumb cu bomboane!
Da, nu e rău, dar știți...
Chemați-mă atunci cand o să fie dulciuri adevărate. Dacă știți ce vreau să spun...
B.O.B., sunt dulciuri adevărate.
Opa... băieți, de vreme ce totul arată normal aici,
de ce nu vă duceți cu "ne dați ori nu ne dați"...
Știți. Să vă uitați și la vecini. - Bineînțeles. O să fim cu ochii pe ei... pentru bomboane.
Așteptați? Sunt dulciuri și aici. - Vii și tu, B?
Încercați să stați... concentrați.
Susan, poate tu și cu mama ta începeți să decojiți strugurii pentru salata din globuri oculare.
Eu trebuie să mă duc la fermierul Jeb.
Nu aș vrea să arăt cu degetul, dar... avem nevoie de mai mulți dovleci.
Nu...! Scuze.
Aaa, nu ești în siguranță acolo. Știi tu, copii ce aruncă cu ouă.
Tu te poți uita la TV. Iar eu o să mă duc după dovleci.
Este chiar simplu, B.O.B. Suni la ușă, și apoi repeți următoarele: Ne dați, ori nu ne dați.
Dacă îți oferă bomboane... Sunt aproape ca sigur oameni.
Daca se oferă să facă experimente pe tine... mai mult ca sigur nu sunt.
Așteaptă puțin. Ei ne dau bomboane nouă! Gratis! Sunt nebuni?
Toate bomboanele alea au și ele un preț, B.O.B. Acum concentrează-te, avem o misiune de îndeplinit.
Este absurd. Am așteptat 50 de ani să sperii copiii, încât să iasă caramelele din copii.
Nu pot să mai aștept.
Spune-le că m-am îmbolnăvit, sau ceva de genul ăsta. O să recuperez altădată. Trebuie să plec..
B.O.B!
Bine. O să lucrez singur.
Ne dați ori nu ne dați. Ne dați ori nu ne dați.
Halloween feri...
Relaxează-te. Nu o să te doară deloc.
Totul e în regulă.
Dumnezeule, e Shrek! Iubitule, adu aparatul de fotografiat!
Uite, păsărica! - Ne dați ori nu ne dați. Ne dați ori nu ne dați. Știu!
Totul e în regulă.
Ce e? - Tu, de acolo, geniu mic. Ești costumat ca mine.
Hm, nu. Sunt costumat ca Veriga Lipsă, tu ești costumat ca o sirenă grasă și bătrână.
Da, de când Veriga are burta grasă de la prea multă bere?
Ce ar trebui să se întâmple acum?
Ceea ce colegul meu vrea să spună, e: "ne dați, ori nu ne dați".
Dar ce costum inventiv, drăguțule. Este cu adevărat desgustător.
Meriți ceva special.
O acadea uriașă? Pentru mine?
De data asta, nici un huligan cu coșuri nu o să mă priveze de prada mea bună de lins.
Vino, B.O.B. Avem o nouă misiune... dulciuri!
Ne dați...
Vino, Verigă! Hai să avem cea mai bună noapte de Halloween, din totdeauna.
Uite, mami! E Kermit. - De tot râsul...
Cel mai mare de pe bucată, fiule.
Pentru că așa suntem noi. - O să te numesc...
Jack cel Rău.
E perfect, fiule. Acum ce spui, spintecăm acest fraier?
Arată ca și cum ar fi real, iubitule.
Buu!
Poți vorbi?! Noi doar...
Fermierule Jeb? Hei? Jeb?
Alo, băieți, sunteți acolo? - Susy.
Voi vedeți ceva? Sunt în afara orașului și nu e nimic aici.
Nici măcar ciudatul fermier Jeb.
La fel și aici, Suze. Cred că este doar o mare...
Verigă, ești bine? Ce s-a întâmplat?
Scuze, Susan. Costume de clovn infiorătoare.
Dar totul e pur și simplu încântător aici.
Nu, B.O.B., pune-l jos! Acesta e bătătorul meu de unt. Un schimb e un schimb.
Rămânem în legătură, Susan. Terminat și închis.
Este cineva aici?
Sunt vii!
Uită-te acolo. Toți se distrează așa de bine. - Ce se întâmplă?
Și când mă gândesc că în toți acești ani am hulit Halloweenul.
Verigă, ți-am rămas dator cu niște scuze.
Putem, te rog, să uităm de Halloween, și de acești prostești...
dovleci.
Dacă nu aș fi avut un cap de gândac... mi-aș fi ieșit din fire chiar acum.
Hei prietene, ești pe cale de a fi zdrobit. - Așteaptă, cred că pot să mă înțeleg cu ei.
Mama mea a fost o roșie. Vorbesc limba lor.
Ce a spus? - Lucruri oribile, despre mama mea ...
Într-un bar cu salate.
Orice ați căuta, noi nu avem.
Las-o! Astea sunt bomboanele mele!
Galileo
Verigă! Orice ar fi transformat acești dovleci le-a dat un apetit pentru dulciuri.
Nu urmăresc copiii! Vor bomboane...
Nu!
Întocmai ca și noi. Cu cât mănâncă mai multe dulciuri, cu atât mai mari se fac.
Până când întreaga lume devine locul lor de bătaie.
Mă uit la tine, cap urât!
Plecați, dovlecilor. Nu o să mai vedeți nici măcar o bomboană.
Și cu siguranță nu o luați ce se află în casa familiei Murphy.
Sunt acolo, în capătul străzii.
Susan! Avem o problemă.
Numai 20 minute până începe petrecerea. Am sentimentul că o să fie o casă rea.
Știi prea bine, Wendy! Crezi că am exagerat cu dulciurile?
V-ați pus cu monștrii nepotriviți, dovlecilor.
Nimeni nu fură dulciuri în tura mea. - Nimeni nu sperie copiii, în afară de mine.
Mă gândesc. Nu mă mai presați. - Sper să fi adus cineva Netmag.
Halloween aparține monștrilor, și acest monstru e un uriaș ce zdobește dovleci.
Și se pare, tu esti un dovleac cu adevărat uriaș!
Ei bine, nu o să puneți mâna pe aceste dulciuri!
Veniți, băieți! Nu pot să fac asta de unul singur.
Știți ceva? Nu contează, mă descurc.
Nu pot să cred că mă lupt cu o vegetală.
Nu!
De fapt e un fruct, Susan.
În față, dovleacule! Te-ai prins? O, nu, nu te lovi singur.
Până la urmă, asta nu a fost cea mai bună stategie.
Sau poate, a fost. Dacă bomboane vrea, bomboane să îi dăm...
O să îi facă mai mari.
Mai mari... Și mai mari... și mai scârboși.
Da! Tundeți peluza și scuturați copacii.
Copii! Luați orice bomboană găsiți.
Rămâneți pe poziții, copii. - Mănâncă asta, dovleacule!
Uitați-vă, e Veriga Lipsă! - Îți place asta?
Salută-l pe micul meu prieten.
Hai să îți dau ceva!
Funcționează!
Să nu exagerăm.
Ooo, nu!
Mai adu câteva bucăți! - Nu mai avem.
Trebuie să mai fi rămas...
Adio... Scumpa mea.
Halloween fericit!
Mamă. Tată. Durează doar o secundă, OK?
Nimeni nu ruinează Halloween-ul familiei Murphy.
O să spun "Ne dați".
Nu!
Elvis! Știam că ești în viață.
O acadea uriașă!
Presupun ca ai venit în oraș doar pentru a opri o invazie extraterestră...
și nu pentru a-ți vizita părinții. - Îmi pare rău. Nu am putut să vă spun.
Și aș vrea să pot veni mai des acasă, dar... - E în regulă, Susie Q.
De acum înainte, mama ta și cu mine trebuie să ne obișnuim...
să te împărțim cu restul lumii.
Cred că ar trebui să vorbești cu acei oameni despre o mărire de salariu.
Mama ta are dreptate, scumpo. Cum stai cu sporurile?
Știi ceva, tată? Sunt cu adevarat nemaipomenite.
Dacă tot veni veni vorba de ceva uimitor... Cine vrea să ne retragem acasă?
Ai nimerit-o, Carl. Doar lipeșteți fața de corpul meu. - B.O.B?
Buu!
Încă mai am darul.
Bine lucrat ca întotdeauna, monștrilor.
Îmi place mirosul de intestine de dovleci mutanți spre seară.
Seamănă cu mirosul victoriei.
De asemenea îmi place și plăcinta. - Mă bucur ca ați putut veni la petrecerea noastră, generale.